Main
URHEA MUSTA
Elämäni tarina on siinä mukana olleiden ihmisten tarina.
En ole aina ollut yhtä onnekas kuin nyt -
tässä ihanassa paikassa jossa on vettä -
ja ruohoa ja auringonvaloa.
Tarinani on tarina luottamuksesta ja petoksesta -
ja siitä miten luottamus palaa.
Muistan kaiken.
Olen tässä, Herttuatar.
Autan sinua.
Siitä vain, tyttö.
Ponnista.
Ulkopuolella oli kylmää, liian kirkasta ja outoa.
Mutta sitten äiti antoi minulle suukon.
Halusin päästä lähemmäksi äitiä.
Tänne päin, pikkuinen. Kaikki hyvin.
Aluksi pysyttelin mahdollisimman lähellä äitiäni.
Viikkojen vieriessä pysyin yhä äidin lähettyvillä -
mutta aloin muodostaa omia käsityksiä siitä mitä tekisimme.
Monasti äiti vain seisoskeli aloillaan.
Kiiruhda!
Mennään!
Tule nyt.
En pidä tästä.
En pidä tästä!
Älä vikuroi.
Kaikki muuttuu.
Minäkin muutun.
Musta karva peittää vauvakarvani. Kaikki käy liian nopsaan.
Kun täytin 3 -
isäntä lähetti minut vuodeksi muiden varsojen seuraan.
Nyt se alkoi.
Koulutus.
Ensin sain kuolaimet.
Ne ovat kauheat, kylmät metallitangot hampaiden välissä, kielen päällä.
Ellei ole aiemmin pitänyt niitä ei voi ymmärtää miltä ne tuntuvat.
Mutta taivaalle kiitos kaurasta!
Kun syö kauraa voi unohtaa ilkeän kylmät kuolaimet -
ja niiden metallisen maun.
Herkullinen kaura.
Makoisa kaura.
Suloisen rapea kaura.
Lhana kaura.
Mahtava kaura... Auts!
Se on vain satula.
Se kuristaa!
Voit yhä liikkua. Lupaan sen.
Ei tämän kanssa voi liikkua.
Tuo se kaura takaisin.
Aluksi rautakengät saivat jalkani tuntumaan jäykiltä ja raskailta.
Minä sanoin: "Ei!" Mutta hän sanoi: "Eteenpäin!"
Kun huomasin että hän ja minä -
että me kaksi voimme olla kuin yksi -
tästä tulikin aivan mahtava juttu!
Nyt minun oli aika lähteä uuteen kotiin.
Äitini oli ylpeä minusta -
ja hän rohkaisi minua.
Äiti tiesi että isäntä luovuttaisi minut hyville ihmisille.
Mutta tulisin kaipaamaan äitiä.
Ennen pitkää mies tuli noutamaan minut Birtwick Parkiin -
herra Gordonin perheeseen.
Hetkinen! Molly!
- Tuo se poni tänne! - Juokse, Hipsu. Nopeammin!
Pysy sisällä. Olet vielä liian heikko.
Jaksan kyllä. Haluan nähdä sen.
Se on hevonen. Ei enempää eikä vähempää.
Urhean näköinen hevonen!
Käyttäytyisipä se urheasti. Miten meni, John?
Hienosti, sir.
Highwoodin lähellä ammuttiin jäniksiä ja kuului laukauksia.
Se veti suitsia ja käänteli päätään mutta pysyi reitillä.
- Etkös vain? - Mikä sen nimeksi tulee?
Päätetään se teellä. Et saa olla ulkosalla.
Se on musta kuin eebenpuu.
Eebenpuu.
Kuulostaa synkältä.
Vie se talliin.
Mielelläni, sir.
Annetaan nimeksi Mustarastas setäsi hevosen mukaan.
Mustarastas oli ruma ja pahansisuinen.
- Odota. Keksit sille jo nimen. - Anteeksi?
- "Käyttäytyisipä se urheasti." - Ei se ole nimi.
On se. Urhea.
Urhea Musta.
Uusi nimi -
uusi koti -
ja tallillinen muita hevosia.
Kyllä se siitä asettuu.
Hän oli pahantuulinen.
Hän oli nurjamielinen.
Hän oli häijy.
Hän oli kaunein näkemäni olento.
Inhoan Alfredia.
Niin minäkin.
Päästä!
Rynnäkköön!
Laiska poni!
Liiku!
Lopeta!
Vauhtia!
Hipsujalka!
- Nopsaan! - Juokse!
Juokse, Hipsujalka!
Minunkin.
Avaa minunkin pilttuuni.
Hipsujalka.
Sopiva nimi pikkuiselle.
Jätä se rauhaan.
Seis, Joe!
Annetaan Joen ottaa se kiinni, Alfred.
Hän tarvitsee harjoitusta.
Mene. Kokoa ne yhteen.
Kiitos avuntarjouksesta.
Nyt lienee teeaika.
Niin taitaa olla.
Teelle, tytöt. Jessica, Molly, tulkaa!
Hyvä että John tuli.
Totisesti.
Joe oli hyväsydäminen -
mutta vähän yksinkertainen.
Pysykää paikoillanne.
Älkää juosko.
Tänne kaikki!
Onpa upea paikka.
Kiisin hänen luokseen.
Tiesin että suhteessamme olisi taikaa.
Hei! Odota vähän.
Mitä luulet tekeväsi?
Älä viitsi.
Rauhallisesti, Ginger.
- Mikä sitä vaivaa? - Sitä on kai joskus lyöty.
Me kohtelemme sitä hyvin ja kyllä se siitä rauhoittuu.
Peruuta se valjaisiin.
Hyvällä kohtelulla saa hyviä hevosia.
Huono kohtelu pilaa ne.
Jatka vain.
En osaa.
Osaat sinä.
Alkaisikohan Ginger koskaan pitää minusta?
Kun tulimme kukkulalle -
Ginger ei hidastellut eikä antanut minun rehkiä -
vaan alkoi vetää reilusti koko voimallaan.
Astelimme täysin samassa tahdissa.
Olin varma että sen jälkeen välimme olisivat erilaiset.
Ja ne olivat.
Huonommat.
Nyt Ginger ei huomannut minua lainkaan.
Hyppelin.
Loikin korkealle ylös!
Yritin kiinnittää hänen huomiotaan.
Vaikka olin uusi -
isäntä ja John luottivat siihen että kuljetan heitä turvallisesti -
oli myrsky miten raju tahansa.
Oksat raapivat minua rajusti.
Sade pisteli minun silmiäni kuin tuhat mehiläistä!
Eteenpäin, Musta!
Vesi tulvi sillalle.
Se näytti turvalliselta.
Keskellä siltaa ymmärsin että jokin oli pielessä.
Eteenpäin!
Tunsin joka solullani ettei meidän olisi pitänyt jatkaa!
Eteenpäin!
Halusin totella mutta hän oli väärässä.
Tiedän, ystäväiseni.
Miten saisin sinut ymmärtämään?
Emme voi mennä sinne!
Tule, Musta.
Minun vuokseni.
En hievahtanut.
Yritin kertoa hänelle.
Nyt riittää.
En tiennyt kauanko jaksaisin pitää hänestä kiinni.
Minun oli jaksettava!
Kiitos sinulle, Musta.
Mitä tapahtui?
Selviän kyllä, emäntä.
Minun pitää huolehtia hevosesta.
Ei. Tule heti sisälle.
Hevosesta täytyy huolehtia.
Minä teen sen, John-setä.
Hyvä on. Toimi kuten olen opettanut.
Ei Joeta.
Joe ei tiedä miten toimia.
Kuivuva hiki ja vesi saivat minut värisemään kylmästä.
Et tarvitse sitä huopaa.
Olet ihan kuuma.
Halusin huopani.
Halusin kasan huopia.
Jääkylmä vesi tuntui samalta kuin potku vatsaan.
Mutta olin kovin janoinen.
Seuraavana aamuna -
olin sairas.
Ginger valvoi koko yön seurassani.
Ikävä tilanteeni pehmensi hänet.
Voi luoja!
Vatsani on kipeä.
Ei yhtään huopaa yllä.
Se pojan typerys.
Vesi oli varmaankin myös kylmää.
Juokse sisälle ja hae toinen huopa.
Heti!
Juo.
Sinun täytyy juoda tämä.
Voi Musta-parkaa.
Hyvä hevoseni.
Toivottavasti tästä on sille apua.
Mene nukkumaan, John.
Minä valvon tänä yönä.
Teimme parhaamme.
Se tarvitsee ehkä apua.
Jokainen pikku äänikin oli kidutusta.
Alfred, lopeta!
Sanoinhan.
Lapset, riittää!
Heillä ei ole hätää.
Parane.
Setä!
John-setä! Tule katsomaan Urheaa Mustaa!
Vietin toipilasaikani aitauksessa.
Joe kävi luonani joka päivä.
Ota kiinni jos saat!
Mikä hätänä?
Etkö pääse tänne ylös?
Minä tulen.
Mitä sinä teet?
Varo lakanoita!
Anteeksi!
Emäntäni sairastui niin -
että hänet piti viedä -
erikoislääkärille joka asui kaukana.
Täällä ei saa polttaa piippua.
Joo joo. Ota rauhallisesti, ruipelo.
Iltaa.
Se typerys jätti tänne lampun.
Se herra Kaikkitietävä saisi pitää huolta omista asioistaan.
Valitat piipustani vaikka itse jätit lampun heinien lähelle.
Jotta näkisitte paremmin. Tuottehan sen alas?
Onneksesi kiipesin tänne.
Mitä? Mitä tuo on?
Musta! Yövyt täällä vain yhden yön.
Mitä sinä pelkäät? Kaikki on hyvin.
Noudan hevosen aamulla.
Minäkin lähden.
Rauhoitu.
Syö heinäsi.
Äänet ja hajut olivat outoja.
En tiennyt mitä ne olivat.
Miten voi ymmärtää jotain mitä ei ole ennen kuullut tai nähnyt?
Rauhoitu. Minä tässä.
En jätä Gingeriä.
En anna tulen polttaa sinua!
Älä katso sitä!
En nähnyt mitään.
Minun täytyi seurata poikaa.
Joe pelasti meidät.
Muutkin hevoset pelastettiin mutta kukaan ei voinut auttaa emäntää.
Sairaus oli niin paha -
että tohtori käski emännän muuttaa lämpimään paikkaan.
Perheen täytyi jättää Englanti -
ja meidät.
Tätä tietä. Lähtö 5 minuutin kuluttua.
Hyvästi, John. Jumalan siunausta.
Jos Luoja suo, tapaamme pian uudestaan.
Portsmouthin juna lähtee laiturilta yksi.
Rakastamme sinua.
Olet paras.
Emme unohda sinua.
Nyt täytyy mennä, siskot.
Haluan kiittää sinua uskollisesta palveluksestasi.
Emme unohda teitä, sir.
Hyvästi, Musta.
Emme koskaan enää tulisi näkemään perhettämme.
Emme koskaan.
Se oli viimeinen yhteinen kesämme isolla laitumella -
mutta sitä ei meiltä voitaisi ikinä ottaa pois.
He tanssivat!
Kirkkoherra tuli noutamaan Hipsujalan.
Hän lupasi isännälle ettei koskaan myisi Hipsujalkaa.
Minusta tuntui pahalta hyvästellä se sisukas pikku poni.
Pian myös Ginger, Joe ja minä -
jouduimme kauas kaikesta tutusta ja rakkaasta.
Hevoset viedään takakautta. Mitä oikein aiot?
Vannon -
että joskus, jotenkin -
tapaan sinut vielä.
Ota minut mukaasi nyt.
Älä mene.
Mutta Joe oli poissa.
Lady Wexmire, lordi Wexmire -
lordi George.
He tuijottivat.
He tuijottivat arvostelevasti.
Heille emme olleet sen elävämpiä -
kuin valjaat yllämme.
Katsokaa noita tamman pitkiä jalkoja.
Siitä saisi kunnon jahtihevosen. Se ylittäisi kevyesti esteet.
Näiden hevosten päät on saatava ylemmäksi.
Ne eivät ole tottuneet pakko-ohjaksiin.
Hoitajan mukaan kummallakaan hevosella ei käytetty niitä.
- Eikö totta, York? - Totta, lordi.
Niiden on turvallisempi totutella vähitellen.
Höpsistä!
Näitä eläimiä ei kehtaa näyttää.
Yksi pykälä ei kai tapa niitä? York?
Kuten haluatte, lady.
Reuben, hoida tamma.
Kun pakko-ohjaksia kiristää ne vetävät päätä taakse -
jolloin päätä on pidettävä epämukavan ylhäällä.
Ihmisistä hevonen näyttää silloin hienolta.
Mutta se suututti Gingerin.
Olimme joutuneet hienoon paikkaan.
Se oli jopa 4 kertaa isompi kuin Birtwick Park -
muttei yhtään mukava -
mikäli hevoselta kysytään.
Tavallisesti olisimme pitäneet päitämme alempana ja etukenossa -
mutta nyt emme.
Nyt meidän piti vetää pää pystyssä.
Kipu säteili pitkin selkää ja jalkoja.
Miksikö?
Tyylin takia.
Ohjakset tiukemmalle, York.
Kuten haluatte, lady.
Reuben, lyhennä tamman pakko-ohjaksia.
Pakko-ohjas on hyvä nimi.
Se pakottaa ihan vietävästi.
Järjetöntä.
Järjettömyys taas voi saada hevosen suunniltaan.
Tiukemmalle, York!
Kuten haluatte, lady.
En tiennyt kauanko Ginger kestäisi.
Herttinen.
Eikö niiden päitä saada ylemmäs? Nostakaa ne heti!
Kuten haluatte.
Nopeasti!
Ja silloin se tapahtui.
Senkin kömpelys!
Paikoillasi!
Pitele sitä!
Pidä kiinni!
En voi myöhästyä herttuattaren luota.
Ota kiinni!
Anna ohjakset! Ja irrota nyt aisa. Kiiruhda!
Pirun ohjakset kuristavat sitä.
Kas noin.
Idiootti!
Hevosetkin ovat sinua älykkäämpiä.
Peitä tamma huovalla.
Hae tuolle mustalle kuumaa vettä ja voidetta.
Paikoilla nyt.
Pysähdy!
Hoida tuo mustakin.
Kuten haluatte, York.
Jalkaani koski.
Haava oli syvä.
On ladyn oma syy jos hän myöhästyy teekutsuilta.
Ei sinun syysi.
Eikä minun syyni.
Kuka tahansa alkaa juoda tämän takia.
Kaulallemme laitettiin ilkeät puukapistukset -
niin ettemme voineet liikuttaa päätä nuollaksemme haavojamme.
Sen jälkeen -
lady ei enää kutsunut Gingeriä.
Minä taas -
olin edelleen hänen oikkujensa kohteena.
Katso nyt!
Meille on siis hommia, Reuben?
Vaunua on pidetty ulkona säässä kuin säässä.
Lisäksi tiet ovat kehnoja.
Ruostetta on paljon.
Joka puolella.
Mitä pitäisi tehdä?
Lady haluaa uuden maalipinnan.
Mielestäni ladysi kaipaa muutakin kuin uudet maalit.
Aamen.
Vahditko hevosta puolestani?
Pidä se satuloituna.
En uskalla myöhästyä.
Minne menet?
Myöhemmin.
Kuunnelkaa.
Kenkä on löysällä.
Minne matka?
Älkää ratsastako sillä, hra Smith.
Nouse seisomaan.
Se seisoo.
Tule nyt.
Seiso.
Missä pääsi on?
Pois tieltä!
Hän kannusti -
ja kannusti -
ja kannusti!
Mikä häntä vaivasi?
Olin kadottaa kenkäni -
mutta hän kadotti järkensä.
Ruumiini ei voinut paeta -
mutta ajatukseni voivat.
Ne veivät minut siitä kauheasta paikasta.
Hyvin kauas.
Reuben oli yhä siinä.
Hän makasi siinä mihin putosi.
Pysyin lähellä.
Äitini opetti minua olemaan uskollinen, tapahtui mitä tahansa.
Mitä ihmettä täällä on tapahtunut?
Käännä hänet.
Yritetään saada hänet jaloilleen.
Minä kannan.
Joka askel tuotti tuskaa.
En tiennyt paranisivatko polveni koskaan.
Emme saa valita keitä ihmisiä elämässämme on.
Meille se on sattumaa.
Vauhtia.
Vauhtia. Lujempaa!
Hän voitti!
VOITTAJA - LORDI WEXMIRE
Upea kisa, poika.
Kiitos, äiti.
Hyvänen aika, George. Mitä olet tehnyt hevoselle?
Etkö harjoittanut sitä?
Voitin kisan.
Tuhosit sen.
Se ei hengitä kunnolla.
Ginger rakasti loikkimista. Se sai hänen sydämensä pamppailemaan.
Ginger joutui kilpailemaan liian aikaisin -
ja se pilasi hänet.
Ne olivat ennen komeita eläimiä.
Mutta katso niitä nyt. Pilalla.
Jos tamma saa juosta vuoden vapaana se kuntoutuu.
No, se musta pitää myydä.
En suvaitse tuollaisia polvia tallissani.
Myydä?
Joka hevonen tuntee sen kauhean sanan.
Minut vietiin pois niin äkkiä -
ettemme Ginger ja minä ehtineet edes hyvästellä.
Kauhea mies joka osti minut antoi hevosia vuokralle.
Vatsa sisään!
Minut vuokrattiin jokaiselle halukkaalle.
Olin iloinen etteivät ystäväni nähneet minua nyt.
He eivät olisi edes tunteneet minua.
Vihasimme sitä miestä.
Ohi meni, senkin tyhmät elukat.
Tämä hevonen on ainakin 20.
Tämä eloisa paikka kohotti mieltäni.
Nähdään markkinoiden jälkeen, Joe.
Hetki!
Tunnen hänet.
Hän on Joe!
Vanhempi, pitempi -
mutta se on hän!
Mihin hän meni?
- Mitä sen polville tapahtui? - Lopeta!
- Se kompuroi tallissa. - Kompuroi?
Mitä teette minulle? Missä Joe on?
Tuolla hän on.
Päästä minut!
Eikö se olekin pirteä?
Joe, älä mene!
Olen täällä!
Hevosia kaupan!
25 guineaa ja se on sinun.
15.
- 18. - 16.
- 18! - 17, eikä penniäkään enemmän.
Sovittu!
Miten pääsisi läpi?
Siellä oli liikaa ihmisiä.
Liikaa melua.
Haju oli kauhea.
Antakaa tietä.
Missä kaikki ruoho oli?
Missä olivat puut?
Anteeksi.
Siellä oli ahdasta -
ja kosteaa -
ja märkää ja pimeää ja epämiellyttävää.
Jerry, mikä sitä vaivaa?
Se on peloissaan.
Tänne.
Minä haluan silittää sitä.
Anna minulle harja, Dolly. Älä huoli.
Harry, pistä pilttuuseen heiniä.
Dolly, älä.
Kaikki hyvin.
Tule. Tehdään se varovasti.
Annetaan sille tilaisuus.
Nouse tänne. Kas näin.
Lhan kuin varsan karvaa.
Se tuntuu pehmeältä.
Niin tuntuu.
Auta vähän meitä, Pol.
Miten heinien kanssa sujuu?
Valmista.
Hae sitten itsellesi harja.
Noin.
Nyt se ei pelkää.
Entä kun sen pitää vetää vaunuja?
Älä huolehdi.
Kuuntelin hiljaa.
Mikä nimi sille annetaan?
Jack. Edellisen mukaan.
Se on mustempi kuin Jack.
Kun se on puhdas sen väri näyttää hienolta.
- Vaikuttaako se sinusta nyt hyvältä? - En sanonut niin.
Hyvä on.
Kutsumme sinua värin takia Mustaksi. Ja Jackiksi edellisen hevosen mukaan.
Koko nimi on siis Musta Jack sillä elämä on vähän synkkää -
meille molemmille.
Musta Jack.
Mikä sinulla on?
Musta Jack haluaa näyttää sievältä.
Hyvä ajatus.
Äkkiä minulla oli taas toivoa.
Hyvät ihmiset tekevät paikasta hyvän.
Silti pohdin mitä seuraava päivä toisi tullessaan.
Kävele vain. Juuri noin.
Kävele.
- Babaloon ruokamyymälä. - Ratkaisu rottaongelmaan.
Syöpäläistorjuntaa!
Rauhallisesti.
Heippa, Jerry! Onko hepo hyvä?
Hieno!
Se on liian musta!
Sopiva hautajaisiin!
Hyvä poika. Käännytään.
Palmikot harjassa ja hännässä?
Mitä? Oletko menossa paraatiin, Jerry?
Se halusi näyttää hienolta ekana päivänä.
"Hienolta ekana päivänä"? Kuulitteko?
Se on varsinainen keikari. Vähän kuten minäkin.
Mikset olisi?
Älä huoli.
Ei huolta, vanha kunnon Musta Jack.
Kaikki hyvin.
Jerryn kädet.
Niiden hellyys -
herätti minussa luottamusta.
Vietimme päivämme ajuriasemilla -
ja otimme matkustajia.
Se oli kovaa elämää.
Kadut tuntuvat kovilta hevosen kavioille.
Vaunu rasittaa hevosen selkää.
Olin silti onnekas.
Minä ja Jerry koimme kaiken yhdessä.
- Huomenta. - Huomenta, Dinah.
Ajuri!
Kas niin, Jerry.
Ajuri!
- Oletko kunnossa? - Olen.
Kerätään nämä äkkiä. Joku ajaa ylitsesi.
Valmiina!
Vie meidät lujaa juna-asemalle ennen klo 10.
Viemme teidät normaalivauhdilla.
Saat lisämaksun.
Normaalivauhdilla.
Minä vien teidät ajoissa.
Hänen omatuntonsa ei salli läkähdyttää hevosta. Minun sallii.
Tietä.
Pois tieltä!
Vauhtia!
Lhan rauhallisesti vain, poika.
Oletko kunnossa?
Olen vielä ehjä, Jerry.
Ne ovat kaikki hulluja.
Pois tieltä!
Dinah Brownin äiti -
on hyvin sairas.
Dinah-parka.
Dinah ei pääse äitinsä luo.
Paikka on maaseudulla -
eikä sunnuntaina kulje junia.
Hevosta väsyttää. Samoin minua. Tämä on lepopäivämme.
Ihmisiä pitää kohdella -
samoin kuin haluamme itseämme kohdeltavan.
Annat sunnuntaisaarnan tänään aikaisin.
Jos oma äitini olisi kuolemaisillaan...
Kevyempi vaunu olisi hevoselle paljon helpompi.
Katso!
Teurastaja Dawes lainaa sinulle kevyttä vaunuaan.
Olet älykäs nainen.
Hyvä on.
Laita minulle vähän leipää ja juustoa.
Voit laittaa hevosen lehmien luo.
Niitty kuuluu meille, ei kartanolle.
Annan sen mieluummin juoksennella vapaana. Siitä se pitää.
Kiltti minulle, kiltti hevoselle...
Mene tapaamaan äitiäsi.
Olet ahkera, Jerry. Kuinka voin kyllin kiittää?
Kas niin.
Ruohoa!
Eikä näy yhtään mukulakiveä.
En voinut uskoa silmiäni.
Missäs se keksi olikaan?
Kirmaaminen teki minut onnelliseksi.
Miksei Jerrykin olisi ollut onnellinen?
Haluan sen!
Anna se!
Anna!
Niinpä.
Kiitti.
Käynti maaseudulla virkisti minua.
Mutta en voinut lakata ajattelemasta häntä.
Ja silloin, kuin taikaiskusta -
hän oli siinä.
Kaunis Gingerini.
Luoja, hän oli pelkkää luuta ja nahkaa.
Mitä hänelle oli tehty?
Hän ei ollut tuntea minua heikkouttaan.
Minä tässä, Ginger.
Minä tässä.
Gingerin silmistä oli loiste kadonnut.
Aiemmin tahtoa uhkuneilla kasvoilla kuvastui nyt kärsimys.
Yritin lohduttaa häntä.
Yritin kertoa ettei hän ollut yksin.
Älä anna periksi, Ginger.
Vauhtia koipiin.
Kallisarvoinen ystäväni.
Sinä yönä näin unta Gingeristä.
Näin unta siitä mitä oli.
Ja siitä miten olisi voinut olla.
Olen täällä.
Mitä nyt?
Silloin tiesin.
Hyvästi, rakkaani.
Kärsivällisyyttä.
Herrasväeltä saamme vuokrarahat.
He tulevat ihan kohta.
Suokaa anteeksi, sir. Minua pyydettiin saapumaan klo 21.
Koska on jo keskiyö arvelin että...
Teitä tarvitaan pian. Kutsut ovat juuri päättymässä.
Odotimme matkustajiamme.
Ja odotimme.
Ajattelemattomuus ei kohdistu vain hevosiin.
Ihmiset ovat julmia myös toisilleen.
Siunausta, vanha poika.
Hyvää yötä.
Vauhtia.
Täällä jäätyy.
Hetki vain, sir.
Älä ole nenäkäs. Olisimme voineet juoda pari lasia lisää "hetkessä".
Kävele.
Jokin oli vialla.
Jerry hoiti aina minua.
Mutta nyt tulikin Harry.
Harry, en halunnut vaivata tuolla sisällä.
Mikä isälläsi on?
Keuhkotauti, hra Crenshaw.
Olen pahoillani.
Tohtori kertoo äidille illalla.
Hän sanoo ettei isä voi enää olla ajuri.
Älä lannistu.
Auta äitiäsi.
Ei voi enää olla ajuri?
Miten niin?
Ulkona oli mukavaa. Halusin päästä taas työhön.
Ei, Musta.
Emme mene ajuriasemalle.
Verryttelemme vain vähän jalkojasi.
- Huomenta, Dinah. - Huomenta, Harry. Onko äitisi kotona?
Dolly, mitä luulet tekeväsi?
Pakkaan. Muutamme maalle.
Isä aikoo ajaa vaunuja. Dinah sanoo ettei isän tarvitse olla taksiajuri -
enää ikinä.
Mitä nyt tapahtuisi?
Vaikka taksivaunun veto vaati veronsa -
olin toivonut viettäväni lopun elämäni Jerryn kanssa.
Hyvästi -
uljas Musta.
Isä käski antaa sinulle suukon.
Jouduin viljanmyyjälle jonka Jerry uskoi kohtelevan minua hyvin.
Mutta Jerryn toive ja todellisuus -
olivat yhtä erilaisia kuin kohtelias sana ja piiskanisku.
Vauhtia!
Kaksi pitkää vuotta vedin niitä raskaita kärryjä -
kunnes en enää jaksanut.
16 guineaa parista.
Hyviä ratsuja ja vetojuhtia.
16 guineaa. Kuka tarjoaa 16 guineaa?
Tarjoaako kukaan 16 guineaa parista?
Nämä eivät ole vaivan arvoisia.
Niitä odottaa teurastajan veitsi.
En jaksanut välittää.
Kauhea.
Vetikö tuo vaunuja, isoisä?
Se on voinut olla mitä vain.
Sillä on muita parempi ruumiinrakenne.
Vai mitä, Joe?
Voi ressukkaa.
Meitä kai onnistaa paremmin ensi kuussa Langleyssä.
Tuo ääni.
Se havahdutti minut.
Tunsin tuon äänen.
Se oli Joe!
Urhea Musta.
Minä tässä, Musta.
Minä tässä.
Olet nyt turvassa.
Olen nyt elänyt vuoden tässä onnellisessa paikassa.
Voimani ja elämänhaluni ovat palanneet.
Joe lupasi ettei minua enää myydä.
Vaikeuteni ovat ohi -
ja olen kotona.
Usein -
kuvittelen olevani yhä Birtwick Parkin isolla laitumella.
Olen yhdessä ystävieni kanssa.
Eikä mikään -
enää erota meitä uudestaan.
Ikinä.
Finnish subtitles by SOFTITLER
Elokuvassa esiintyviä eläimiä kohdeltiin hyvin -
ja kaikkia kohtauksia joissa eläimet esiintyivät -
valvottiin tarkoin.
Tue meitä